- Eric! - Åh, fan! En vampyr!
- Skjut inte. Han vet. - Vet vad?
- Vem arbetar du åt? - Låt mig dricka!
Vem har skickat dig?
Jag kan inte tala.
För sista gången - vem är din herre?
Tror du att du kan hota mig? Du vet inget om Jackson.
Om jag berättar är jag dödens. Du kan lika gärna döda mig nu.
Visst.
Jag har visst blött ner din matta.
- Lorena, jag beklagar verkligen. - Ingen fara, jag blir snart bra igen.
Den keltiska gobelängen var en gåva från lord Glyndfrdwy år 1387.
Vi ska nog lyckas rengöra den.
Eller så ställer vi en blomlåda framför brännmärkena.
Det är katastrof vid minsta missöde.
Kan alla lämna mig ensam med mr Compton?
Vi kan alla behöva kyla ner oss lite.
Det kan vara svårt för er att förstå-
- men i Mississippi är fördragsamheten med oprovocerat våld lika med noll.
Huggtänderna.
Det var faktiskt miss Krasiki som rekommenderade er.
Om vi ska arbeta tillsammans måste ni lära er att samsas.
- Följer ni Lorenas råd? - Hon tror det.
Men ni står nära drottningen. Jag vill ha er.
Vad än Lorena har slagit i er så har hon sina egna motiv.
Jag vet det.
Hon är osofistikerad trots sin ålder.
Hon ville att jag skulle tvinga er se på medan hon dödade er människa.
På tal om det...oss vampyrer emellan.
Hur högt älskar ni er människa?
Varför gör ni henne inte till vampyr, som jag gjorde med Talbot-
- så att ni kan vara tillsammans för alltid?
Det är äkta hängivenhet.
Det är omöjligt.
Alternativet är att hon måste utstå dödlighetens många växlingar-
- och utelämnas åt krafter...
...som till exempel jag.
- Det är ju inget val. - Jo då.
Är det er människas välbefinnande eller er egen åtrå ni värdesätter?
Ni är bara en bråkdel så gammal som jag. En dag kommer ni att inse...
...att ni inte kan få både och.
Nåväl, vi är alla lite slitna efter en påfrestande dag.
Ni kan väl...
...sova på saken?
Nygrävda gravar är perfekta att gömma lik i.
Ingen skulle gräva där igen.
- Bra att vi kunde fråga ut honom... - Jag hade tänkt göra det.
Men så såg du hans märke.
Det kom tillbaka otäcka minnen.
- Om jag fått lyssna på hans tankar... - Du vet inte hur farliga varulvar är.
De är tysta och totalt orädda.
Och när de dricker vårt blod blir de farligt starka.
Även för mig.
Som sagt... Tack för att du räddade livet på mig.
- Hur är det med skottsåret? - Det skulle läka fortare om...
Det där går jag aldrig på en gång till.
Kanske nästa gång du skjuter mig.
Jag följer dig hem.
Känner du nån Jackson? Det var allt jag hörde. Det var kanske hans chef.
Han bor i Jackson.
Han hade Mississippi-dialekt. Kan ni inte höra skillnaden?
Jackson? Kan Bill vara där?
- Vi hade behövt sticka redan i går. - Jag kan inte.
Inte än. Det finns fler problem i världen än din försvunne pojkvän.
Du får inte åka ensam, varulvarna letar efter dig.
- Du får inte dö ifrån oss. - Men nu har vi äntligen en ledtråd.
Om du ska försöka rädda en vampyr i dagsljus är du dummare än jag trodde.
- Tänk över saken först. - Okej, jag åker först i morgon.
Men jag måste åka, Bill skulle göra detsamma.
- Det klart att du inte kan förstå. - Jag förstår visst.
Om jag får problem kan väl du känna det?
- Hur fort kan du komma dit? - Säkert inte fort nog.
Försätt dig inte i fara, det är bäst för oss båda två.
Gör det, bit mig!
Gör det!
Du fick ju bita mig. Varför inte?
För att du vill det.
Tjena.
Vi väntade inte besök.
- Tommy sa att du hade stuckit. - Jaså?
Han måste ha hört fel. Inte överger jag min egen familj.
Självklart inte. - Lindy, Sam är tillbaka.
Jag hämtar henne.
- Du försökte få mig dödad. - Och du tror att du hör hemma här.
Jag trodde brorsan skulle kunna hänga med.
- Vi har ju aldrig gäster. - Ta bort dem från sängen.
Jag skulle bara säga hej då, inte stanna över natten.
- Inte ska du bo på motell. - Låt honom bo på motell, mamma.
- Jag måste hem. - Så här dags?
Jag har mitt liv där, precis som ni har ert här.
Jag ska inte tränga mig på mera.
- Häll ut den, Joe Lee. - Jag har ju precis öppnat den.
Du har inte sett din son på över 30 år och ändå måste du dricka?
- Vi är inte alkisar. - Gift dig aldrig.
- De vill bara göra fruntimmer av dig. - Vi är så stolta över dig...
...och över vad du uppnått. Jag vill att du ska kunna vara stolt över oss.
Bekymra dig inte för vad jag anser.
Börja med dem i stället.
Ta hand om din mamma!
- Såja. - Lindy!
- Vi ses snart. - Åk nu, annars följer hon med dig.
Du glömde de här. Du tappade dem nog när du skiftade...
...oljan.
- Du? Polis? - Du skulle ha varit med.
I kväll visade universum vilken väg jag ska slå in på:
Att skydda och tjäna invånarna i Renard.
Poliser ska inte bara ta itu med folk. Man ska kunna skjuta, t.ex.
Sånt kan ju jag.
Skulle du känna dig tryggast med mig eller Andy Bellefleur?
Just det, det var väl det jag tänkte.
Herregud...! Vad fan var det där?
Du förlorade dig själv till intigheten.
Jag skulle vilja ta åt mig äran, men de flesta vampyrer kan göra så.
- Det här är inte likt mig. - Vad då, engångsligg?
Billiga motell? Vampyrer?
Inget av det. Ta inte illa upp.
Jo, jag har varit på ett billigt motell, men bara en gång.
Varför behöver du ett motellrum? Sover ni inte i ett hål eller så?
Det är skönt att ha nånstans att duscha, raka sig...
...och skända dig.
Satan... Hände det här för att vi spöade skiten ur några bondlurkar?
Det var du. Du hade dödat dem om jag inte hade hindrat dig.
Jag ville.
- Var kommer allt hat ifrån? - Det vill du inte veta.
Det är väl inte konstigt att jag är nyfiken, jag vet inget om dig.
Jag vet inte om du har nån äkta man eller pojkvän...
Det här var ju härligt.
Okej, helt fantastiskt, men vi ska inte göra det större än det är.
- Bara skjutsa mig hem. - Får jag fråga vad du heter?
- Äsch, jag går hem. - Jag heter Franklin.
Sluta.
Du skulle inte känna dig mindre smutsig för det. Eller jag.
Tack, Franklin.
Bäst det är viktigt.
Jessica Hamby. Det var jag som...
Jag minns dig mycket väl. Vad är det?
Jag behöver hjälp. Bill är borta och ni är de enda vampyrer jag känner...
Fram med det, stumpan, jag är upptagen.
Jag frågade ju vad du skulle göra... om du dödade nån av misstag.
Ringde du den hypotetiska järnhandeln och köpte en hypotetisk motorsåg?
Det är det som är problemet. Jag hämtade motorsågen-
- och nu är han borta. Jag var bara borta i en kvart.
Så ditt problem är att det inte finns nåt lik hemma hos dig?
- Ja. - Det låter inte som nåt problem.
Dessa småungar. Var var vi nånstans? Just det, ja.
Lägg dig ner och tänk på Estland.
- Har du en bror? - Tydligen.
- Hurdana är de? - Jag trivs bättre med folket här.
- Apropå det, du hörde väl om... - Ja, herregud! Sköt Andy honom?
- Välkommen hem. - Tur det inte finns andra barer.
- Hur länge blir du borta? - Högst 2-3 dagar.
Om jag åker fyra hinner jag till sol- nedgången. Jag kan inte stanna här-
- när Bill kanske är i Jackson.
Det är ju ingen idé att diskutera.
- Om du behöver nån som... - Jag måste lämna Jessica ensam.
Kan du se till att hon inte gör nåt hemskt?
- Hur då? - Anställ henne. Jag skojar bara!
- Arlene skulle flippa ur totalt. - Hon kan få ditt jobb.
Oroa dig inte för mig.
- Vacker ring. - Tack.
Vilken rang kommer mellan inspektör och intendent?
- Nästa. - Tillåten promillehalt i Louisiana?
- När man är full. - Nej.
Jessica säger att det är för sent för oss. Vad tror du hon menar med det?
- Är det med på testet? - Nej, jag frågar.
Inte nu! Du förhör mig, jag är fokuserad.
Det här kan du ju i alla fall hjälpa till med.
Jag har hört alla ursäkter från "du är ett as" till "du är ett arsel".
Egentligen säger de alla samma sak. De fixar inte att man är så snygg.
- Så jag är för snygg för henne? - Ja, så byt till nån som fixar det.
Alla mina tjejer har varit läckrare än den jag hade innan.
- Hur ska jag hitta nån bättre? - Det finns två typer.
Folk som inte har drömmar, de som har drömmar men inte uppfyller dem-
- och de som uppfyller dem. Jag är tredje typen.
- Tänker du hjälpa mig, eller? - Ja, men du måste skriva provet.
Tror du att Andy Bellefleur kan allt? Det måste finnas ett annat sätt.
Jag är ju redo.
Jag kan skilja på gott och ont och jag kan skjuta. Jag är redo.
- Vill du veta promillehalten? - Nej.
Alla vet att det som är med på provet inte är viktigt i verkligheten.
Vi har inte pratat om barn, men Gud kanske tycker att vi ska hålla ihop.
- Barn är ju en välsignelse och så. - Förlåt, jag måste ändra läge.
Så där ja. Där har vi ju det lilla krypet.
- Är det där mitt barn? - Skalle och hjärta räcker i nuläget.
- Oj då... - Är du lite överraskad?
Ja, lite grann. Min kille och jag har inte varit ihop så länge.
- Åtminstone 2-3 månader. - Ursäkta?
25 millimeter från hjässa till stjärt. Fostret är minst nio veckor.
- Nio veckor? Är det säkert? - Kanske tio.
- Terry, svara! Jag torkar bord! - Jag steker!
- Merlotte's. Tara. - Hej, Tara.
- Mike Spencer här. Hur mår du? - Jag jobbar. Hur mår du?
Som vanligt.
Jag vet inte om du har hört att Talleys begravning är i dag.
Eggs. Du kanske vill komma och ta farväl.
Tack, Mike, jag sticker direkt. Vänta på mig.
- Var är alla? - Det blir bara vi.
Jag kunde inte hitta några släktingar eller andra att ringa.
Det är inte ditt fel. Man bara förväntar sig...
...folk. Nära och kära.
- Du är ju här. - Vem har betalat?
Jag.
Jag fattar om du inte vill ha mig här, men Eggs förtjänar det här.
Nej, kom.
Vilken fin kista. Det hade du inte behövt.
Det lättar inte mitt samvete, men det kanske får dig att må lite bättre.
Nej. Jag vet att du menar väl, det gör du alltid.
Men det finns inget som hjälper.
Nu har du åtminstone nånstans att gå.
Jag tycker om att ha nånstans att gå för att hälsa på farmor.
Varje gång jag går dit försvinner lite av smärtan.
Kan du komma tillbaka hem? Det gör inget om du är arg på mig.
Jag ska till Jackson i några dagar.
Du får ha huset för dig själv.
Lafayette driver mig till vansinne, jag klättrar på väggarna.
Nu har nog alla kommit.
Kära vänner, vi har samlats för att ta farväl av Benedict Talley.
Vi kommer att vårda hans minne liksom Jesus kommer att bevara hans själ.
Låt oss be för att han får vila i Jesu famn.
Vem är det?
- Gode Gud... - Caroline, käraste.
Kriget tog slut för tre år sen.
- Jag var säker på att du var död. - Jag har kommit hem nu.
Jag har inte sovit en blund sen du gav dig av.
Jag bad för dig. Jag bönföll Gud om att låta dig återvända.
- Särskilt de senaste dagarna. - Är det Sarah?
Thomas? Båda två?
William...
Kom.
Jag har skickat Sarah till Tennessee.
Thomas...var för liten.
- Jag försökte skydda honom. - Du gjorde allt du kunde.
Jag hörde att många barn dukat under. Jag fruktade det värsta.
Ingen vill hämta honom. De vill inte röra dem som dött i smittkoppor.
Jag skulle begrava honom själv i morgon.
Thomas...
Det är din pappa. Jag har kommit för att ta farväl.
William! Du är kall som graven.
Nej...!
- Var inte rädd. - Är du sjuk?
Ja. Jag har...
Jag har berövats mitt människoliv.
- Är du ett spöke? - Jag ska begrava vår son.
- Jag kan inte bli smittad. - Vad är du för nåt?
En demon, en djävul? Du har tagit min make, men min son får du inte.
- Hör på... - Stopp!
Caroline...!
- Jag antar att det här beror på dig? - Släpp henne, det är min maka.
Hon är knappt mänskligare än ett djur. Förutom hennes blod, förstås.
Jag dör hellre än låter dig skada henne.
Caroline... Se på mig.
- Se på mig. - Nej...
Se på mig, Caroline!
Döda mig, jag står inte ut längre!
Gör vad du vill med min kropp, min själ är i säkerhet.
Sluta, William.
Kära du...
Kära Caroline...
Jag beklagar verkligen.
- Kan jag hjälpa dig? - Ja...
Kan jag få ett annat prov, det är nåt fel på det här.
Det är nog nåt fel på dig.
- Jason, vakna nu för helvete. Jason! - Va? Jag skulle hämta handskarna.
Du måste skriva under blanketten innan vi som jobbar kan fortsätta.
Chefen...
Jag vet vad du tänker. Jag har haft mycket att tänka på.
Det var nytt.
Du skulle torka din kusins tårar och hålla henne borta från vassa föremål.
Hur mycket sömn tror du man får då?
Lafayette, Jason, kom och hjälp!
Hjälp!
Det är... Ett lik!
Det har inget huvud!
Det är nog hon. Blond och söt. Inte konstigt hon drar till sig problem.
Vänta! Jag ska inte göra dig illa.
Du är en varulv! Jag dricker vampyrblod!
Eric Northman har skickat mig. Jag är Alcide Herveaux och ska skydda dig.
Det var som fan, kolla in stället!
- Sam! - Hej. Vad gör ni här?
Äger du det här stället?
- Har det hänt nåt? - Nej.
Vi bara undrade hur du levde.
Vi hade inget annat för oss i dag. Det var verkligen lätt att hitta dig.
Att en av mina söner har ett sånt här ställe!
Jag trodde att vi var överens om att inte ses igen på ett tag.
- Är du inte glad att se oss? - Det var inte så jag menade.
- Jag gillar bara inte överraskningar. - Han vill inte ha oss här.
Nej då, så är det inte.
Nu när ni har kört hela vägen ska jag minsann bjuda på lunch.
Ta vad ni vill.
Jag hade velat ha en restaurang. "Mickens kyckling och gristarmar".
Mr Fortenberry skulle byta ut röret i diket då han hittade mordoffret.
Huvud och händer saknas, men de måste ha huggits av nån annanstans.
Kroppsdelarna har inte skurits av. Förövaren tycks ha slitit av huvudet.
- Det tyder på en vampyr. - Och därför finns det inget blod här.
Jag slutar.
Vänta, vart ska du?
Hörde du vad jag sa? Jag slutar.
Jag är less på att det hela tiden sker nya mord.
- Du måste skriva under rapporten. - Det kan nån av er göra.
Ni kan ta den här skiten.
Efter 43 år har jag bara fått hjärnskador och polyper i arslet.
Jag är less på den här skiten!
Huset ser förskräckligt ut, jag vet. Jag ska berätta i bilen.
- Du kan tydligen läsa folks tankar. - Ja, det kan jag.
- Kan vi prata fast jag inget säger? - Kanske inte när vi är ensamma...
...men tillsammans med andra kan det vara bra.
Du har ju druckit Erics blod. Varför kan inte han ta hand om dig?
Det fungerar inte så. Jag är inte hans.
- Varför ska du eskortera mig? - Farsan har ett byggföretag i Caddo.
Han gick till Northman för ett lån.
- Det var oklokt. - Han var tvungen.
Jag ska bara göra honom skuldfri.
Jag gör inga vampyrer nån tjänst och jag vet att flocken jagar dig.
- Är du vän med dem? - Vän är väl inte rätt ord.
Min före detta tjej ligger med deras ledare.
- Beklagar. - De är en svulst på hela vår art.
Det fanns varulvar i Jackson i hundra år.
Men nu begås det brott vida omkring.
Vi andra skyggar inte för våld, men det finns vissa gränser.
En av dem kom hit på jakt efter mig.
Northman nämnde det. Vilken strid det måste ha varit.
- Är du beredd på detsamma i Jackson? - De har tagit nån jag älskar.
Jag har blivit uppfostrad att inte ge mig utan strid.
- Du kommer att ta död på oss båda. - Jag packar lätt.
Vad är hon? Är hon din hustru?
Nej, det är hon inte.
- Kommer hon att döda mig? - Hon ska inte få skada dig.
Du har sårat henne tillräckligt för två livstider. Jag varnade dig.
Vi lever i helt olika världar. All kontakt leder till lidande.
Om du kan döda mig, så bönfaller jag dig att göra det nu.
Få henne att glömma.
Gör det. Det här beror på dig, nu måste du göra det bra igen.
Caroline...
Vi kan aldrig vara tillsammans mer.
Jag har inte varit här.
Farväl, lille Thomas.
Ditt enda sätt att visa en människa din kärlek är att hålla dig borta...
...för alltid.
Förstår du det nu?
- Johnson är den bäste jag har. - De är alla dummare än tåget.
- Sir, det är orättvist. - Mot tåg, kanske.
Käre Talbot, vi har inte gett Cooter nåt att dricka. Kan du hämta?
Javisst.
En alkoläsk, väl?
Vi har inte sett vare sig honom eller servitrisen.
Klarar ni ingenting, era idioter?
- Nån har tagit honom. - Eric Northman.
- Vem då? - Sophie-Annes sheriff.
Han har ett perverst intresse för servitrisen. Han har bevakat henne.
Mr Compton!
- Har ni sovit gott? - Jag har övervägt ert erbjudande.
Min tjänst hos Sophie-Anne har bara åsamkat mig lidande-
- och även människorna jag levt bland.
Jag inser det nu. Så för deras säkerhets skull och för min egen...
...avsvär jag mig härmed min tjänst i konungariket Louisiana-
- och svär ers majestät min trohet.
Underbart! Underbart.
- Vi behöver inte flickan längre. - Släpper ni henne?
- Ni har ju gett mig ert ord. - Jag har gett mr Compton mitt ord.
Och jag tänker hålla det.
Skönt att se dig bakom disken igen.
- Det är mitt jobb. - Ja, men efter allt som hänt...
Skönt att du är okej. Du verkar i alla fall okej. Är du det?
Det börjar bli bättre - så sakteliga.
Jag har också förlorat folk jag älskat. Jag har älskat många.
Så om du vill snacka eller så...
Du och Sookie är som systrar och Sookie är ju min syrra...
Vi är nästan släkt, även om vi inte stått varann så nära på sistone.
- Du är en god vän. - Ja.
- Men jag kunde ha varit bättre. - Jag önskar du hade varit där.
Men det var jag inte. Jag menar...
Jag är ledsen att jag inte var där.
Vad är det? Du har ju inte gjort nåt.
Herregud...
Du har rätt, jag ska inte klandra mig själv. Jag sätter mig här borta.
Herregud... Den där jäveln.
Hej, älskling.
Hoppa in.
Jag gjorde vad jag kunde. Även om det är halva priset är det ändå dyrt.
- Jag behöver få mer tid på mig. - Lugna dig, du förstör din nya bil.
Pam har varit hård på sistone, hon har det jobbigt.
Jag tyckte att min bästa försäljare skulle få en liten present.
Du måste själv betala försäkringen.
Och du måste betala en dollar för den, så jag kan undvika gåvoskatt.
Du kanske inte kan parkera den utanför plywoodskjulet du bor i.
Jag vägrar att uträtta mer skit åt dig.
Du är värdefull, Lafayette. Du är diskret och effektiv.
Du har lojala, välsituerade kunder.
Du skulle kunna bli rik, om du ville.
- Jag behöver inte mer pengar. - Inte?
Jag trodde inte att du var oambitiös, men du är kanske nöjd med begagnat.
- Jag ska tänka på saken. - Dröj inte för länge.
Jag kan få min dollar sen.
- Ut med det, bara. Du vill göra slut. - Nej då! Det är inte...
"Det är jag." Om jag hade fem cent för varje gång nån sa det...
- ...skulle jag ha 15 cent. - Nej, det är jag.
- Jag är på smällen. - Va?
- Och jag ville inget säga för att... - Herregud!
- Ska vi ha barn? - Ja, du ska bli pappa.
Men säg inget till nån än.
Tack! Tack, älskling! Jag trodde inte att jag kunde bli så lycklig.
Tack för att du gör mitt liv värt att leva.
Tack, vännen.
Vänta, hur många har han druckit?
- Grabben tål sprit. - Strunt samma, han är minderårig.
- Jag är faktiskt närvarande. - Han fyller 20 i april.
Jag vill inte förlora utskänknings- tillståndet. Varför bjuder du honom?
Jag har känt honom längre än du, lägg dig inte i min uppfostran.
Du måste följa reglerna i min bar.
- Du låter som om jag vore ett fyllo. - Du är ju full.
Om du sopar till honom nu är vi verkligen släkt.
Ni kan verkligen förstöra en familjeåterförening.
- Du borde åka hem. - Kom nu.
Ta det inte personligt, Sam. Joe Lee är jättesnäll när han är nykter.
Vi åker. Vi ska inte göra bort oss mer.
- Se bara till att få hem dem. - Hoppa in i vanen nu!
- Vi ses väl snart? - Ja då.
God kväll. Är du ensam hemma i kväll?
Passa dig, mig muckar man inte med.
- Vampyrer måste bli inbjudna. - I människohem.
Den senaste människan här dog för ett år sen.
Varför berättar ingen såna saker?
Sätt dig, miss Hamby. Jag vill prata.
- Hur vet du vad jag heter? - Det är mitt yrke.
- Jag hittar saker. - Som vad då?
Vad som än behöver hittas.
Har du nåt sånt?
Tja...Bill Compton. Han är borta och svarar inte i mobilen.
Ja, han också, men jag tänkte på nån annan.
Tänk efter nu.
Har nån annan försvunnit på sistone?
Nu kanske du minns bättre.
Du känner honom, alltså?
Nej, men det klart jag blir rädd när du gör så.
Asch då. Var träffade du den här snyggingen, då?
Det var säkert han som tog första steget. "Vilken fin mun du har."
Sluta! Lägg undan det.
Det viktiga är att han inte längre är ett problem.
Jag hjälper dig, så hjälper du mig lite grann i gengäld.
Du kan väl ta och berätta allt du vet om Bill Compton?
Hallå! Kom tillbaka!
Fan!
Lou Pine's är faktiskt den äldsta varulvsbaren i Mississippi.
Alcide!
- Kul att se en ur det gamla gänget. - De nya dricker väl för oss alla.
- Vem är den här civilisten? - Det är lugnt, det är en kompis.
- Har jag klätt mig fel? - Du ser ut som middagsmat.
Jag håller ögonen på henne, Hollis.
Jag kan inte hänga med dig.
Jag är med grabbarna och håller vakt.
Men snabba dig på.
Hej, killar. Gud, jag är så himla korkad.
Jag har glömt plånboken, men jag är så törstig. Bjuder nån på en Cosmo?
Det är verkligen korkat att komma hit ensam.
Jag har varit på mycket värre ställen. Har ni hört om Fangtasia?
- Ligger du med vampyrer? - De är ju så grymma och starka.
Om du visste att jag spöat upp en skulle du allt gå ner på knä.
Berätta.
- I enrum. - Visst, varför inte?
Just det!
- Vem först? - Ta mig med till vampyren.
Vill du ha trekant?
Håll käft, jag är fullpumpad med vampyrblod.
Din jävel!
För helvete! Jag får snart slut på slagträn.
Ut med honom! Genast!
- Hon är inte värd det. - Jag känner henne knappt.
- Jag menar Debbie. - Vad då Debbie?
Helvete...
Debbie ska förlova sig med Coot.
Lägg av nu, Hollis.
De ska hålla festen i morgon kväll. Här.
Jag beklagar.
God kväll, Tara.
- Hur vet du vad jag heter? - Jag träffade en liten vampyr ikväll.
Hon var skitirriterande, men hon berättade mycket-
- som vad du heter och att du bor med Bill Comptons människoväninna.
Än sen, då? Vem jobbar du åt?
Nu är det plötsligt viktigt att lära känna mig.
Kan jag få komma in?
Aldrig. Jag släpper alltid in fel folk.
Var inte så tråkig, Tara.
Tara... Vilket vackert namn.
För dig är jag bara flickan från Bon Temps.
"Synd att jag inte kan få tag i henne."
Jag kan faktiskt få tag i dig precis när som helst.
Inte sant, Tara?
Ja.
- Du ville komma in. - Om du hemskt gärna vill, så.
Varsågod och kom in.
Mycket imponerande.
Du har vunnit Russell Edgingtons förtroende.
- En lysande föreställning. - Jag bryr mig inte om vad du tror.
Jag är bara trogen kungen.
Du är bara trogen dina egna känslor. Det är ditt stora fel.
För hundra år sen var det din hustru.
Nu är det den där servitrisen.
Du säger vad som helst för att rädda henne.
Vi kan aldrig älska människor utan att de får lida för det.
Det har du lärt mig och det kommer jag aldrig att förlåta dig.
Det är en grundläggande sanning som du vägrar inse-
- för du försökte bevara din mänsklighet.
Ja, du har rätt! Du har redan bevisat det en gång och nu vet jag det igen!
Du har segrat. Du har berövat mig min frihet-
- mitt hem och min mänsklighet.
Men jag kommer aldrig nånsin älska dig.
Aldrig!
- Ja! Älska med mig! - Aldrig! Jag vägrar!
Åh, William!
Jag älskar dig så!